Dobře, jste připravená?
- Jako vždy. - Tak jdeme na to.
Hrajme hru Chcete být milionářem?
Kdo napsal "Nikdo není ostrov"?
John Donne? John Milton?
John F. Kennedy?
Jon Bon Jovi?
Jon Bon Jovi. Příliš lehké.
A, jestli mohu říci, úplná blbost.
Podle mého názoru, všichni lidé jsou ostrovy.
A co víc, teď je čas jedním být.
Tohle je doba ostrovů.
Například před sto lety, jsi se musel spoléhat na ostatní lidi.
Nikdo neměl televizi nebo CDěčka nebo DVDčka nebo video...
nebo domácí kávovary.
Nehledě na to, že neměli nic skvělýho.
Zatímco dnes, vidíte,...
si můžete udělat malý ostrovní ráj.
Se správnými zásobami a správným přístupem...
můžete být slunečným, tropickým magnetem...
pro mladé švédské turisty.
Ahoj, tady Kristina. Neozval ses mi.
Minulej víkend jsem se bavila. Tak mi zavolej, dobře? Čau.
A rád si myslím, že jsem snad takový ostrov.
Rád si myslím, že jsem úžasný.
Rád si myslím, že jsem Ibiza.
Byli lidé, kteří se měli v životě dobře.
Začal jsem si uvědomovat, že mezi ně nepatřím.
Prostě jsem nezapadal.
Nezapadal jsem ve škole.
Rozhodně jsem nezapadal v nové.
Slyšel jsem, že některé děti učí rodiče doma.
Mamka by to nemohla dělat, ledaže bych jí za to platil.
Protože byla jen ona a já. A chodila do práce.
Vydělávala 400 liber týdně.
Kde bych ty peníze vzal?
Možná kdybych byl jako ten kluk z filmu, Haley Joel Osment...
mohl bych jí tolik platit.
Ale jestli by to znamenalo být dobrý v hraní, zapomeňte na to.
V hraní jsem byl hrozný.
Protože jsem nenáviděl stát před lidmi.
Takže v podstatě jsem musel chodit do školy.
Smutná skutečnost je ta, že jako každý obyvatel ostrova...
musím čas od času navštívit pevninu.
Tohle je lmogene. Můžeš si ji podržet, jestli chceš.
To je....Tak, dobře.
Jo. Držim ji. Roztomilý.
Je rozkošná, že?
Já vím. Není?
Abych řekl pravdu, moc mi to s ní nejde.
Radši si ji vem zpátky.
Mohla být tvoje, kdybys sis to urovnal v hlavě.
To jo.
Vypadá to tady opravdu pěkně.
Barney, Barney, Barney.
Pozdrav Williho, Barney.
Tady je. Antichrista.
Ahoj, Barney. Jak se máš?
- Je roztomilý. - Jo.
A co ty, Wille? Nějáká touha po vlastní rodině?
Radši bych snědl Barneyiho spodky.
Ani ne. Takhle se mám dobře.
Ale, Wille.
Co to je? "Ale" co?
Podívej se na sebe.
Je ti 38 a nikdy jsi nepracoval...
nebo měl vztah delší něž dva měsíce.
Neřekla bych, že se máš dobře.
Řekla bych, že jsi katastrofa.
Jaký je tvůj smysl života?
Ksakru.
Máte pravdu. Asi nemám smysl života,...
ale díky, že jste to vytáhli.
Důvod, proč jsme chtěli, abys sem dnes přišel, je ten, že se tě chceme zeptat,...
Chtěl bysi být lmogenin kmotr?
- Vážně? - Vážně.
Hele. Jsem opravdu dojatý.
Ale musíte si dělat srandu.
Nemohli jste najít horšího kmotra pro Imogene.
Znáte mě. Upustím ji při křtinách.
Budu zapomínat na její narozeniny do jejích 18, kdy ji vezmu ven a opiju...
a možná, věřte, pokusím se a přefiknu ji.
Chci říct, že je to opravdu špatný nápad.
My víme. Jen jsme mysleli, že máš skryté deprese.
Ne. Ne. Vždycky sis to vykládala špatně.
Opravdu jsem povrchní.
Jsme tady.
Víš, že už se mnou nemusíš chodit do školy.
Cestu už znám.
Ale co když s tebou ráda chodím?
Dobře.
Kdo jsi?
Sám sebou.
A co nejsi?
Ovce.
Správně. A jak dělá ovce?
Marcusi!
Miluju tě.
Podívej.
Taky tě miluju.
"Miluju tě, Marcusi!"
"Miluju tě!"
Podívej na ně!
Nemohl jsem přijmout nabídku...
stát se kmotrem jejich dítěte.
Nechal jsme se seznámit s Angie, docela pěknou spolupracovnicí Christiny.
Ale zapomněli se mi zmínit o jedné věci.
Něco o mně nevíš.
Jo?
Něco vzrušujícího?
Myslím, že jo.
Mám tříletého kluka.
Chtěl jsem hodit ubrousek na podlahu, odstrčit stůl a utíct.
Výborně. Miluju děti.
Rád si s nimi hraju.
Dělat dětské věci.
Byl bych zklamaný, kdybys neměla dítě.
Proč to říkáš?
Bůh ví.
Především protože to znělo přívětivě a vítězně.
Protože mám tolik rád děti. Jsou tak roztomilé.
Co to meleš, ty idiote?
Nekoupí si tuhle blbost.
Ale ona si koupila mojí blbost.
A pár dalších týdnů jsem byl najednou Will Dobrý Chlap.
Její dítě mě mělo rádo, především protože na našem prvnim setkání...
jsem ho vzal do ZOO a držel ho za kotník vzhůru nohama.
Přál jsem si, aby vztahy s opravdovými lidmi byly tak jednoduché.
Jsi úžasný.
Začal jsem si uvědomovat, že u svobodných matek,...
především těch, s kterými bylo. špatně zacházeno...
a případně opuštěných otci jejich dětí, jste při srovnání....
Jsi úžasný člověk.
Ne, nejsem.
Ale bylo těžké být celou dobu úžasný.
Nakonec jsem začal přemýšlet, jestli je Angie to co hledám.
Například, přišla pozdě na nový film IMAX, protože se neobjevila paní na hlídání.
- Je mi to tak líto. - To je v pořádku.
To mě nasralo.
- Jsi v pořádku? - Ano.
A byly i větší problémy.
Nemohla zůstat u mě, a neměla DVD, nebo satelit nebo kabel.
Takže jsme vždycky koukali na kravinu udělanou pro televizi o dítěti s leukémií.
Obávám se, že už nic nezmůžem.
Bože! Ne! Prosím, ne!
Musel jsem to ukončit.
Ale jako Will Dobrý Chlap...
jsem si nemohl pochutnat na roli Willa Nespolehlivého, citově ohromujícího debila.
Je mi líto?
Ty se rozcházíš se mnou? Ty...
sobeckej bastarde.
Nemůžu uvěřit, že jsem s tebou promrhala tolik času.
Ty zbytečná, povrchní trosko.
Wille.
Potom se stalo něco ohromujícího.
Je mi to líto.
Nejsem si jistá, že to klape. Není to tebou.
Ty jsi byl skvělý. Je to mnou.
Mojí situací s Louiem a jeho otcem.
Nejsem připravená na vztah s někým novým.
Jo.
Je mi to tak líto.
Chápu.
Jsi úžasný muž, Wille.
Nikdy jsem neviděl ženu brečet bez vlastní viny.
Dokonce chtěla, abych jí odpustil. Cítil jsem se úžasně.
Poslouchej, nemáš za co cítit lítost. Opravdu.
Tak to byl konec Angie, ale začátek něčeho úplně nového.
Svobodné matky.
Proč mi nikdo o nich předtím neřekl?
Vášnivý sex, masáž ega a žádné provinění.
Musí jich být stovky, jen čekají na chlápka, s kterým se vyspí a rozejdou.
Báječné, sexy, nádherné svobodné matky.
Můžu dostat Cocoa Puffs?
Ne, není neděle.
Začala zase brečet, A to mě děsilo...
protože to teď bylo ráno.
Nikdy předtím to nedělala.
Nemohl jsem na to přijít. Nikdo nezemřel.
Pracovala jako hudební terapeutka, což je typ učitele nemocných dětí.
Takže bylo dost peněz na jídlo a všechno.
Můžu si udělat snídani sám?
Ne, dělám ti ji.
Těšíš se dneska do školy?
Ovlivníte...
desetinnou čárku, když to vydělíte 10...
100 a 1000.
Děkuji mnohokrát, Marcusi.
Ahoj, Nicky. Ahoj, Marku.
- Jdete dneska do Počítačového klubu? - Já nevim. Marcusi....
Madonno! Zazpívej nám!
Ty by se ti líbilo, co?
Spice Girls nebo tak. Jsou tři.
Jo. Spice Girls.
Ztratili jste mi míč.
Marcusi, my s tebou už nechceme kamarádit.
- Proč ne? - Kvůli nim.
- Ty nic se mnou nemají společného. - Ano, mají.
Nikdy jsme s nima neměli problémy než jsme začali kamarádit s tebou.
Teď otravujou každej den.
Kromě toho, si všichni myslí, že jsi divnej.
Jenom trochu.
Dobře.
Čau.
Tady to máte.
Doma to stálo za hovno a ve škole taky.
Bylo dobré rozhodnutí, že svobodné matky jsou budoucnost...
ale pravda byla, že jsem neměl na ně čísla.
Ahoj, tati.
Kam chodí?
Svobodní rodiče sami spolu. Pátky ve 2.
V kapli Woodbridge, Haywards place.
Jsem svobodný otec, mám dvouletého syna.
SPAT (Svobodní rodiče sami spolu).
Bylo to vzrušující.
Potenciální zlatý důl svobodných matek.
Viděl jsem nádherná stvoření, jak se opíjí,...
zapomínají na problémy, připraveny to rozbalit.
Tenkrát jsem byla 7 měsíců těhotná.
Když jsem čekala dítě, on byl na Mallorce s jinou ženou.
Dokonce s jinou, než s kterou mě podváděl poprvé.
U mě to byl týden před narozením.
Řekl, že jsem moc ztloustla.
Můj píchal sekretářku.
Takové klišé.
Něco vám řeknu: Chlapy jsou bastardi.
Po 10 minutách...
jsem si chtěl uříznout vlastní penis kuchyňským nožem.
Já.
Ano.
Mám dvouletého syna. Neda.
Má modré oči a vlasy barvy písku...
a je vysoký 60 cm.
A jeho matka odešla.
- Opravdu? - Ano.
Byl to velký šok...
protože jsme byli šťastní, víte?
Sandrinina neurologická praxe se právě rozběhla...
a jednoho dne měla zabalené tašky, a můj nejlepší přítel čekal venku...
ve svém Ferrari.
Znáte Modenu?
Ten s turbodmychadlem, který vidíte skrz zadní sklo?
- Takže vás opustila? - Jo.
Můžu se zeptat, stará se vaše bývalá vůbec někdy o Neda?
Promiňte, přeslechl jsem vaše jméno.
Suzie.
Moc se s ním nevídá, ne.
Jak to zvládá?
Je to hodný malý chlapec.
Velmi, velmi statečný.
Mají obrovské zdroje, že?
Druhý den jsem o mé bývalé přemýšlel.
Přilezl, dal svoje malé ručičky okolo mého krku, a řekl:
"Nevzdávej to, tati."
Bože, to je úžasné na dvouleté dítě!
Je?
On je velmi zvláštní. Velmi, velmi zvláštní.
Někdy si myslim, víte, že se stará on o mě.
Učí mě způsobům světa.
Promiňte.
Děkuji.
Můj Bože, jak jsem dokonce oblbnul sám sebe.
A nazpátek. Jsi v pořádku?
Jo. Perfektní. Díky.
- Věříš mi? - Samozřejmě.
Do konce večera, jsem měl dohodnuté rande.
Svobodní rodiče sami spolu!
Všichni za jednoho a jeden za všechny!
Problém byl ten, že jsem měl i vymyšleného syna.
Rande byl SPAT piknik v Regent parku s každým kdo přivedl dítě,
Smůla, Ned tam nemůže být.
Jeho matka přijela a vyzvedla ho na poslední chvíli.
- To je ale škoda. - Je.
To je mi líto.
- Mám to. - Mimochodem, tohle je Megan.
Ahoj, Megan.
Moje kamarádka ze SPATu se necítí dobře...
tak jsem jí navrhla, že taky na piknik vezmeme její dítě.
- Nevadí to? - Ne.
Čim víc tim líp.
Pojď, loudo!
Nenáviděl jsem SPAT.
Mámina kamarádka Suzie byla fajn, ale teď tam byl ten pitomec, co se ji snažil sbalit.
Marcusi, Will. Wille, Marcus.
Ahoj.
Tak.
Nacpěte se dovnitř. Podívej jaký nepořádek udělal Ned.
Škoda, že nemůže jet.
Co děláš?
Já?
Už jsem se musel držet mnoha lží, tak jsem řekl pravdu,
- Nic. - Předtím.
- Co myslíš, co jsem dělal předtím? - Jo.
Nedělal jsem nic.
Ty jsi nikdy nepracoval?
Sem tam, ale ne.
Šílený, co?
Je to...
Brilantní.
Můj Bože, musel jsem ji to říct.
Ve skutečnosti se stalo, že můj otec napsal písničku...
v roce 1958, a je docela známá...
a já žiju z jejích výtěžků.
Znáš Michaela Jacksona?
Každou minutu vydělá milión liber.
To je 60 za hodinu.
Nevydělávám milión za minutu.
- Ne tolik, smůla. - Kolik teda?
Marcusi!
Začínalo mě zajímat, jestli se budeme otravovat s tim dítětem celý den.
Tak co je to za písničku?
Když z ní můžeš žít, tak jsme ji museli slyšet.
Je to Santovy super sáně.
Bože, prosím, nezpívejte ji.
Lidi to dělají pořád, ne.
Ne, vy jste první dva.
Promiň, nechápu. Jak ti to vydělává peníze?
Koledníci ti musejí platit 10%?
Měli by, ale nejdou uhlídat, malí bastardi.
Jak často ho hlídáš? Marcuse.
Každou chvíli.
Život jeho matky je někdy pochmurný.
Můžeš tomu říkat pochmurný, já tomu říkám zcvoklý.
Neni cvok, Marcusi. Potřebuje si jen na víkend oddechnout.
Uděláme si nádherný piknik a až se vrátíš domu, bude odpočatá.
Můj Bože! Co to k čertu je?
Domácí chleba mojí mámy.
Vypadá dobře.
Ne, není. Je zdravý.
Chybí ti, viď?
Kdo?
Ned!
Jo.
Jo, hodně.
Líbilo by se mu to.
Asi jsem zabil kachnu.
Jen jsem se snažil ji nakrmit.
Co to plave vedle ní?
Je to ten mámin chleba?
Nemusel jsi házet celý bochník. To by zabilo mě.
To vy házíte bochníky chleba na kachny?
Jo, házel, ale právě jsem ho zastavil.
Víte, kluci jsou kluci.
Takže ji zabil.
Ne. Promiňte, popletl jsem vás. Ta kachna už byla mrtvá.
Házel chleba aby potopil tělo...
protože tady Megan se trápila.
Marcus by nezabil kachnu. Že ne, Marcusi?
Ne. Mám rád kachny. Po delfínech jsou moje nejoblíbenější.
Můžou zobákem zabít žraloka.
Musim se tam doplavit a vytáhnout ji.
Doufám, že to neni epidemie.
To jsme zaváleli, kámo.
Marcusi?
Mami.
Ten den, Den mrtvá kachna, to všechno začalo.
Ten Will šel s námi dovnitř a já jsem mu neřekl ne.
Poté, jsem si uvědomil, že jsem nemohl být nervózní...
protože tenkrát jsem nevěděl, že je něco z čeho bych měl.
Ale potom jsem odemkl dveře, otevřel je....
Jsi slušný?
A nová část mého života začala.
Bang.
Ježiši Kriste.
Můj Bože.
- Wille, zavolej sanitku. - Marcusi, kde je telefon?
Kde je telefon?
Bylo to strašné. Strašné.
Ale rychlá jízda za sanitkou byla úžasná.
Je při vědomí.
V sanitce byla v pořádku.
Ptala se po tobě, Marcusi.
To je od ní milé.
Víš, že to nebylo kvůli tobě, že jo?
Ty jsi nebyl důvod, proč....
Ty jsi nebyl důvod, proč je tady. Je to tak, Wille?
Jo, je.
Donesu ti vodu.
- Já pro ni dojdu. - Ne, v pořádku.
Tvoje máma bude v pořádku.
Předpokládám.
To neni ten důvod, že?
Chceš říct, že se bojíš, že to udělá znovu?
Sklapni, dobře?
Tady máš. Teplá a čistá.
Jste tu s Fionou Brewerovou?
Ano, jsem její kamarádka Suzie.
Tohle je Marcus a Will.
Daří se jí lépe, ale necháme ji tu přes noc.
Dojdu pro souhlas k paní Brewerové, takže chlapec s vámi může přes noc zůstat.
Jo,
Tak, u mě nebo u tebe?
Promiň.
Dobře.
- Měl bych se vrátit k Nedovi. - Vezmu to.
Tak jo.
Bylo to celkem zajímavé.
Zavolám.
Ale nedělal bych to každou noc.
Brzy se uvidíme.
Věc se má tak, že život je jako televizní show.
Byl jsem hvězda Willovy show.
A Willova show nebylo drama.
Hosti přicházejí a odcházejí, ale já jsem byl stálice.
Všechno to směřovalo ke mně a mně samotnému.
Kdyby Marcusova matka nemohla vytvořit vlastní,...
kdyby jí klesala sledovanost, byla to smůla, ale byl to její problém.
Nakonec, ta celá záležitost svobodných matek, byla pro mě trochu složitá.
Našel jsem dopis. Díky.
Můj Bože. Zapomněla jsem.
Ty jsi zapomněla?
Zapomněla jsi na dopis na rozloučenou?
Nemyslela jsem na to, že na něj nemám zapomenout.
Četl jsi tu část, kde píšu, že jsem tě vždy milovala?
Je docela těžké mě milovat, když jsi mrtvá, ne?
Omlouvám se ti.
Chápu proč jsi naštvaný, Marcusi.
Necítím to stejně jako včera, jestli to pomůže.
Co?
Všechno je to pryč? Všechno?
Ne, ale...
momentálně se cítím lépe.
"Momentálně" mi nestačí.
Vidím, že je ti lépe. Právě jsi dala vařit konvici.
Ale co se stane až dovaříš čaj? Co se stane až půjdu do školy?
- Nemůžu tě pořád hlídat. - Já vím.
Musíme se o sebe starat navzájem. My dva.
Najednou jsem si uvědomil, že dva nestačí.
Potřebujete zálohu.
Když jsou jenom dva lidi, a jeden spadne z okraje...
jste na to sami.
Dva neni velké číslo.
Nejmíň potřebujete tři.
- Tři čeho? - Ničeho.
Ale měl jsem skvělý nápad.
Nejdůležitější věc na ostrovním životě je být ředitelem svých činností.
Musíte vnímat den jako jednotky času.
Každá jednotka se skládá ne víc než z 30 minut.
Celá hodina by mohla být odstrašující..
a většina činností trvá půl hodiny.
Koupel:jedna jednotka.
Sledování Odpočítávání:
Dobře....
Jedna jednotka.
Hledání na internetu:
dvě jednotky.
Procvičování: tři jednotky.
Pečlivé rozcuchávání vlasů: čtyři jednotky.
Je ohromné jak se den plní.
Často si říkám, abych byl upřímný,...
jestli bych měl vůbec čas na práci.
Jak to lidé zvládají?
Jo. Will.
- Tady Marcus. - Promiňte?
Tady Marcus.
Marcus?
Ahoj Marcusi.
Jak jsi zjistil moje číslo?
Od Suzie.
Myslel jsem, že bys mě rád vzal v sobotu ven.
A proč si to myslíš, Marcusi?
Suzie to nastínila.
- Opravdu? - Jo.
- A řekl jsi, "Brzy se uvidíme." - Co jsem řekl?
"Brzy se uvidíme."
Tu noc co jsi nás odvezl. Vzpomínáš? Řekl jsi, "Brzy se uvidíme."
Tohle je brzo, Marcusi.
Jde o to, kámo, že je teď všechno hektické.
Jak to? Myslel jsem, že nic neděláš.
Musim se starat o Neda a o jiný věci.
Vlastně, bych měl být už na cestě do školky.
Co to je za zvuk?
To je sekačka na trávu.
Tak, víš, teď neni čas....
Počkej chvíli.
Počkejte chvíli, díky.
Potom jsem si myslel, "Proč ne?"
Proč bych nemohl vzít toho malého blbce na oběd?
Mohl bych být strýček Will. Skvělý strýček Will, Král dětí.
Dobře Marcusi. Jdeme.
Půjdu, když vezmeš taky moji mámu.
Nemá peníze, tak budeme muset jít někam kde je to levné, nebo platíš ty.
Hele, nechoď okolo horké kaše, Marcusi.
Proč bych měl? Jsme chudí. Ty jsi bohatý. Ty platíš.
Vezmi svého malého kluka, mě to je jedno.
To je od tebe velkorysé.
Tak jo. Přijď okolo 12:30.
Pamatuješ si kde bydlíme?
Byt 2, 31 Craysfield Road, Islington, London, N12SF.
Anglie, svět, vesmír.
- Jo. - Marcusi?
Tak, Fiono, jak se máte?
- Jak se cítíte? - Žaludek je v pořádku.
Skvělý.
Musím být přesto natvrdlá.
Na tyhle věci se nezapomíná přes noc.
Ne.
Jestli si máma má vzít Williho, musí přestat vtipkovat.
Aspoň vypadá dobře.
Přinutil jsem ji vzít ten pěkný chlupatý svetr...
a náušnice co dostlala od přítelkyně ze Zimbabwe.
To dítě si mysleli, že je to rande.
Pokud jde o jeho matku, byla úplně bláznivá...
a přišla v nějákém Yetiho kostýmu.
Radši to mělo být rychlé. Rozhodně jsme si neobjednali předkrm.
Začnu s artyčoky, prosím.
Potom si dám houbovou omeletu a Colu.
- Dám si zeleninovou mísu. - Jsme vegetariáni.
To bych neřekl.
Sandwich se steakem, prosím. Díky.
Rozjíždělo se to opravdu pěkně.
Zajímalo mě, jestli se přestěhujem k Willovi nebo někam do nového.
Samozřejmě jsem věděl, že ta písnička nebude trvat věky,...
že budu brzo doma, v posteli.
Věděl jsem to, ale necítil jsem to.
Musel jsem být blázen. Všechno co jsem chtěl bylo rande se Suzie.
To byl můj trest.
Nejhorší část byla, když zavřeli oči.
Zpívej s námi, Wille.
Měl bych opravdu jít. Díky.
To je problém s charitou. Musíte to myslet vážně.
Musíte to myslet vážně, abyste lidem pomohli.
Jako tenkrát, když jsem přihlásil na pomoc s polévkami...
a skoro jsem to dokázal.
Nebo tenkrát, když pracoval v Amnesty International.
Věděl jste, že v Burmě dostanete sedm let za vyprávění vtipů?
Příště až se budete smát, vzpomeňte si na Pa Pa Layho, Burmského komika.
Jsme v rozhodující fázi v našem tažení za lidská práva,...
která byla hrubě nedodržována vládnoucí mocí.
Potřebujeme vaši pomoc víc než jindy.
Společně můžeme změnit....
Děláš si srandu. A co na to řekl tvůj kluk?
Počkej chvíli. Říkáš, že nemáš přítele?
Mluvíme tu o zanedbávání lidských práv.
Tak je to? Právě jsi ve vaně?
Musíte myslet věci vážně, abyste lidem pomohli.
Fiona myslela vážně Killing Me Softly.
Killing Me Softly něco pro ní znamenalo a koukněte jak skončila.
Já. Nemyslím nic vážně, o ničem, nikomu.
Věděl jsem, že mi to zaručuje dlouhý život bez depresí.
Už několik dní jsem měl divný pocit.
Jako byse přítomnost skrývala vzadu v mé mysli.
A to se mi nelíbilo.
Ty nemáš dítě, že ne?
Cože?
Ty nemáš dítě, že ne?
Samozřejmě že mám! Co tady děláš?
Ne, nemáš.
Sledoval jsem tě a nemáš dítě.
- Co ti je stejně do toho? - Nic.
Kromě toho, že jsi lhal, mně, mojí mámě a její kamarádce.
- Můžu jít dovnitř? - Ne.
Proč ne?
Protože nemám čas.
- Co děláš? - Koukám na televizi.
Můžu na ni koukat s tebou, jestli ti to nevadí.
To je od tebe opravdu milé...
ale obvykle to zvládám sám, díky.
Máš úkoly?
- Chceš mi pomoct? - Ne, tak jsem to nemyslel.
Proč nejdeš domů a neuděláš je?
Něco ti navrhnu.
Neřeknu nikomu, že nemáš dítě, pokud vyrazíš ven s mámou.
Proč chceš aby tvoje matka chodila s někým jako jsem já?
Nejsi špatný.
Lžeš, ale kromě toho vypadáš v pohodě.
A je smutná. Myslím si, že by chtěla přítele.
Nemůžu chodit s někým,...
protože chceš. Musel bych toho člověka mít taky rád.
- Co je na ní špatného? - Nic na ní neni špatného, ale takový je systém.
Tak to... O tomhle se s tebou nebudu bavit.
Prostě jdi.
Dobře. Ale vrátím se.
Už se bojim!
Nic lepšího mě nenapadlo, "Bojím se."
Vlastně, jsme se bál.
Dobře, končíme. Nashledanou Time.
- Nashledanou Jill. Nashledanou Carol. - Nashledanou.
A ode mě, arrivederci. Sbohem.
Díky. Uvidíme se.
Zdravim všechny. Vítejte ve hře Odpočítávání.
Pamatujete si včera, Carol, odhalil jsem příjemný národ...
který náš host, Tom O'Connell--
Jako my, se mění každou show.
Ale on je takový--
- Je to správně? - Je.
Myslím si, že je to jiný název pro Funkii.
Ano.
Pojmenována po Heinrichu Christianu Funckovi, který také přišel na disco.
Ano. Mám všechny jeho nahrávky.
Mami, věděla jsi vždycky, že budu vegetarián?
Jo, samozřejmě.
Rozhodla jsem se z minuty na minutu, protože nám došli párky.
Zeptala ses mě, jestli chci být vegetarián?
Ty ses tak narodil.
Já vařím a nechci vařit maso.
Musíš jíst to co jím já.
Ale stejně mě nenecháš jít k McDonaldovi.
Je to předčasná pubertální vzpoura?
Nezabráním ti jít k McDonaldovi.
Budu jen zklamaná, jestli půjdeš.
Neboj se mami. Nepůjdu do McDonalda.
Po pár návštěvách, si Will myslel, že se mě musí zeptat na vážné otázky.
Ale věděl jsem, že se chce koukat na Princeznu Bojovnici.
Jak to jde doma?
- Máš na mysli mámu? - Jo.
Má se dobře, díky.
Myslel jsem to, víš jak....
Jo, vím. Ne. Nic takového.
Ale pořád tě to trápí?
Jestli mě to trápí?
Jsi slušný?
Každý den.
Proto jsem chodil jsem, místo domů.
Trochu. Když na to myslím.
Kurva.
Nevím proč tak mluvil, ale cítil jsem se líp.
Cítil jsem se, že nejsem tak citlivý, když se tak bojím.
Znovu bych neudělal chybu tím, že bych se ptal na Fionu.
Marcuse to dost štvalo...
a bohužel jsem nepřišel na něco co by mělo nějakou cenu.
Příště by mohl mluvit se Suzie, nebo s poradcem...
nebo s někým způsobilým o něčem víc než nemravnostech.
Do prdele! To ne.
Prokletého 19.listopadu.
Šest týdnů před Vánoci a doopravdy hráli tu mizerii.
Tati?
Jaký byl tvůj otec?
Takový smutný.
Víš, napsal jednu blbou písničku, která se stala obrovským hitem...
a potom strávil celý život tím, že se snažil napsat lepší.
Chtěl jsi někdy psát písničky jako on?
Na to máš kytaru?
Ne.
Takže je tu abys vypadal dobře.
Jo.
Mám rád Santovy super sáně.
Madonno! Pojď sem! Něco pro tebe máme.
Utíká! Dělej!
Dnes v Útulku, mazaná lasice se...
udrží na prstech.
- Co to děláte? - Kdo jste?
Kdo jsem?
Vyhazovač, to jsem! Vypadněte!
Co byli zač?
Kdo?
Co myslíš tím, "Kdo?"
Ti, co ti chtěli prorazit lebku bombonáma.
Ti.
Je to jen parta starších kluků. Začali mě pronásledovat ve škole.
Stává se to často?
Nikdy předtím neházeli bombóny, jen o tom uvažovali.
Nemluvím o bombónech. Ti děti se tě snaží zabít.
Jo, připravujou mi krušné chvíle.
Kvůli vlasům, a mým šatům, a zpívání a tak.
A co? A zpívání?
Někdy zpívám nahlas bez upozornění.
To není dobrý nápad, co?
Řekl jsem, že to dělám bez upozornění, ne? Prostě se to stává.
Nedělá to úmyslně, ne? Nejsem blbej.
Doporučuju ti se od nich držet dál. Snaž se být neviditelný.
Jak můžu být neviditelný?
Tvůj kávovar v kuchyni je neviditelný?
Asi ne.
Snažím se na to nemyslet, to je celý.
Stává se to, přeju si aby ne, ale to je život, ne?
Nic s tím neudělám.
Ne.
Něco s tím můžeme udělat, Marcusi.
Jdeš se mnou.
Bál jsem se, že mě vezme do ředitelny.
Ale místo toho mě vzal nakupovat.
Nechápu to.
Začneme s tvojema nohama.
Nemůžu tě udělat neviditelným, ale můžu tě nechat splynout s davem
Nevím jak se zavazují. Mají tady takový srandovní pásky.
Říká se tomu Velcro.
Je to nová revoluční, technologie.
Pro Krista. Neni to těžký.
Tak jo, počkej chvíli. Je to trochu složitější.
- Všechno v pořádku? - Ano, děkujem.
Docela módní, tvůj děda, co?
Připadáš si dobře?
Nevim.
- Myslíš si, že vypadám dobře? - Jo, Marcusi.
- Myslim si, že vypadáš dobře. - Jo.
Tak to má být, máš to v nohách. To je úžasný.
Brilantní. Vysoká pětka.
Najednou jsem byl zasažen neobvyklým blahobytem.
Tak tomuhle lidé říkají přirozené opojení.
A stálo to jenom 60 babek.
Udělal jsem jednoho nešťastného kluka dočasně šťastným.
A nic jsem z toho ani neměl.
Ani jsem nechtěl přefiknout jeho mámu.
Marcusi! Co se stalo s botami?
Ukradly mi je.
Kdo by ti chtěl ukrást boty?
Musel jsem říct pravdu.
Problém byl, že pravda by vedla k dalším otázkám.
Bylo to pěkné boty.
Byly to obyčejné hnědé šněrovací boty.
Ne, nebyly.Byly to skvělé, nové tenisky.
Kde jsi vzal skvělé, nové tenisky?
Měla spoustu otázek.
Will mi je koupil.
Will?
- Ten co nás vzal na oběd? - Jo.
Stal se takovym mým přítelem.
Stal se takovym tvým přítelem?
Začala opakovat poslední věc, kterou jsem řekl.
Kromě toho křičela.
Po škole chodím k němu.
Po škole chodíš k němu?!
- Víš, on doopravdy nemá dítě. - On doopravdy nemá dítě?
Můžu jít hrát počítačové hry?
Kde bydlí?
Teď tam není. Je na večeři.
Christine mě pozvala na večeři kvůli projevu.
Skončíš s bezdětností a samotou.
Oba prsty zkřížené, jo.
Ty musíš mít odvahy.
Proč, Christine?
Většina lidí ve svém životě něco potřebuje, co je drží nad vodou...
a ty nemáš vůbec nic.
Neděsí tě to?
Už jste se rozhodli?
Ano. Dám si steak--
Co jsou ksakru zač tyhle poškolní čajový dýchánky?
Ahoj. Promiňte? Co jste to říkala?
Jen mě zajímá proč svobodný, bezdětný muž by se každý den...
poflakoval s 12tiletým klukem?
Neřekl jsi mámě, že ke mně chodíš?
- Asi jsem zapomněl. - Řekněte mi proč?
Co děláte s mým synem?
Počkejte chvíli. Co to naznačujete?
- Nic nenaznačuju. - Myslím si, že ano.
Naznačujete, že jsem obtěžoval vašeho syna.
Prostě se ptám, proč se bavíte s dvanáctiletým ve svém bytě.
- Můj Bože! - Můj Bože!
Co mi na to řeknete?
No?
Neříkejte "no"!
Neříkejte na to "no"!
Nezvaně přichází každou noc! Víte proč?
Protože se má na hovno ve škole! A vy víte prd.
Posíláte ho jako jehně na zabíjačku!
Dostává zabrat každý den v týdnu, vy blbá, zasraná hipísačko!
Myslím, že jste melodramatická. Marcus je v pohodě.
Zvláštní. Will měl pravdu, máma ne. Mělo se to stát někde jinde.
Nemáte zkušenosti s dětmi.
Byl jsem hrozný dítě! Chodil jsem do hrozné školy.
Vím, jak se děti nemůžou zařadit a kdy je jim pod psa!
Podívejte se na něj, pro Krista! Neosočujte mě, že jsem melodramatický.
- Tohle říká žena, která-- - Cowabunga!
- Co je s tebou? - Nic.
Chtělo se mi zakřičet.
Ježíši, to je rodina.
Wille, rušíš zákazníky.
To je dobrý. Omlouvám se. Je po všem.
- Takže jsi ne.... - Co?
Ne. Ne!
Poslouchejte, netrapte se tím.
Už Marcusovi neotevřu dveře, dobře?
Upřímně budu rád, že se vás zbavim.
Jděte. Vypadněte.
Promiňte.
To je celý?
Jen tak vypadnete z jeho života.
Promiňte?
Řekněme, že máte pravdu a já ne.
Řekněme, že celému tomuhle světu...
já nerozumim a vy mu jaksi zázračně rozumíte.
Co s tím uděláte?
Neudělám nic. To není moje věc.
- Vy sobeckej bastarde. - Tomu taky říkám.
- Vždycky je na prvním místě. - Starám se o sebe.
Jsem jenom já.
Nedávám se na první místo. Nikdo jiný neni.
Ano, je!
Je tady Marcus. Teď jste jeho součástí.
Chodí k vám.
Stal jste se součástí jeho smyslu života.
Nemůžete ho jen tak vypustit.
Nemůžete vypustit život. Nikdo není ostrov.
- Má pravdu. - Má.
Ne, nemá! Mýlí se!
Někteří lidé jsou ostrovy. Jsem nádherný ostrov.
Jsem nádherná Ibiza!
O čem to mluvíte?
Chceš přijít na Vánoce?
Ne, Marcusi, nechci přijít na mizerný Vánoce.
Nechci strávit Vánoce s paní Sebevraždou a jejími výplody.
Dělal bych, co na Vánoce vždycky dělám.
Je to taková výpověď o vašem životě.
Chtěl jsem strávit Vánoce jak jsem je obvykle trávil.
Sledování videa, opití se a vytuhnutí.
Než jsi přišel, byl jsem sám.
Je špatné být sám.
Sám, špatné.
Přítel, dobrý.
Přítel, dobrý!
Pojď sem.
Dobrá zpráva byla, že jsme tam nebyli jen já, Fiona a Marcus.
Špatná zpráva byla, no....
Tak, vy jste Marcusův táta.
Jo, už tomu tak bude. A tohle je moje přítelkyně, Lindsey.
A Lyndseyina matka.
Zdravim.
- Díky tati. - To nestojí za řeč.
Tomu dítěti se to musí nechat.
Měl radost z úplně sračkovejch dárků.
Tamburína! Díky mami.
Neni to bezva, Wille?
Jo, to se hodí.
Viděla jsem to a pomyslela jsem si, "To bude perfektní."
Můžeš vystoupit na školním koncertě. Dát dohromady skupinu. Skamarádit se.
Možná, mami.
Když zpíváš, přivádíš do mého srdce slunce a radost.
Díky, mami.
Tenhle je ode mě.
Skvělý! Co to je?
To je CDčko, Marcusi.
Od Mystikal. Jsou skvělí. Budou se to líbit.
Co to je za muziku Mystikal?
Taková světová.
"Rozhejbej zadek."
Slash rap.
Rozhejbej zadek?
Je Maročan?
Mám obavu, že nemáme CD přehrávač.
Stejně je skvělý.
Vím, že nemáte CD přehrávač, tak jsem taky jeden koupil.
To je šťastný hoch.
Podívej, mami.
- Otevři svůj, Wille. - Dobře. Děkuji mnohokrát.
Příručka pro svobodné rodiče.
- Marcusi, je to vtip? - Jo.
Neni špatný.
Ahoj. Omlouvám se. Jdu pozdě.
- Ušlo mi něco? - Ne, pojď dál.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
Dlouho jsem se neviděli.
Kde je Megan?
U táty. Kde je Ned? U mámy na Vánoce?
Jo.
Ne. Měl bych asi jít, co?
Můžeš jít pózovat jako Santa, snažit se zpívat koledy.
Jste profesionální Santa?
Jak milé!
Jo. To stačí. Já jdu.
Děkuji mnohokrát. Bylo to skvělé.
Suzie má právo si vylít zlost.
Ano, a přehnala to.
Já mám právo vypadnout.
Díky moc. Naschle.
Počkej!
Je to můj kamarád, pozval jsem ho.
Já bych mu měl říct, kdy má odejít.
Neřekla jsem Willovi, aby odešel, Marcusi.
Suzie je naštvaná a má na to právo, a dává mu to najevo.
Má pravdu, Marcusi.
Nech to být, dobře?
Jen si na pár týdnu vymyslel dítě.
Bože, to nic není. Tak co? Kdo se zajímá?
Děti ve škole dělají každý den horší věci!
Jde o to, Marcusi, že Will už léta není ve škole.
Měl vyrůst z podvádění lidí.
- To je pravda. - To neni fér se na něj takhle spolčit.
Od té doby se choval dobře.
Koupil mi tenisky, nechal mě k němu chodit a ví, co děti potřebují.
Co? Drahé boty a obscénní hudba?
Jestli něco opravdu potřebuješ, tak si o tom můžeme promluvit.
Ne, nemůžeme. To neni diskuse, vždycky je to hádka a vždycky vyhraješ.
- Proč mi rovnou neřekneš co mám dělat? - Chci abys myslel sám za sebe!
Myslím sám za sebe! A chci aby Will zůstal!
Není jediný, kdo udělal něco špatně!
- Pamatuješ jak jsem se seznámili? Pamatuješ si proč? Protože jsi--
Protože jsi na kachnu hodil chleba a zabil jsi ji.
Cože? Co se stalo s kachnou?
Budeme mít kachnu? Nádhera!
Samozřejmě, že jsme neměli kachnu.
Místo toho jsme měli ořechovou buchtu s omáčkou.
Jak jsem tak tam seděl, měl jsem zvláštní pocit.
Užíval jsem si.
Nikdy předtím jsem si Vánoce neužil.
Moje matka mě nutila zpívat Santovy super sáně...
před opilými strýčky a tetami,...
asi abych potěšil tátu.
Ale Vánoce u Marcuse, stydím se to říct, ve mně vyvolaly...
příjemný pocit.
Ten pocit jsem činil zodpovědným za následující podivné události.
Nejprve, Marcus narazil na holku.
- Čau. - Vodprejskni.
A potom, ještě podivnější, já taky.
Byla to Marcusova vina,...
protože když otevřete dveře jednomu člověku, kdokoliv může vejít.
Na Silvestra jsem potkal Rachel.
Byla zajímavá, chytrá a atraktivní.
A pět minut, jsem ji přesvědčoval, že já taky.
...jako politické události.
Dobře.
Jsi v televizi?
Jestli jsem v televizi? Ne.
- Všichni ostatní jsou. - Jo.
Koukám na televizi.
Takže jsi víc před ní než v ní.
- V ní, ano. - Chápu.
Bylo to mučení.
Za pět minut jsem si uvědomil jaký by byl život, kdybych byl jakkoliv zajímavý.
Kdybych mohl o sobě něco říct, kdybych něco dělal.
Ale nic jsem nedělal.
A za třicet sekond jí to došlo a byla pryč jako střela.
Tak co děláš?
V poslední době si dávám oddech.
- To zní dobře. - To jo.
Oddech od čeho?
Abych byl upřímný, ve skutečnosti oddech od oddechu.
Zajímaví na mně je, že vlastně nic nedělám.
- Ty nic neděláš? - Vlastně ne.
- Nic. - Ne.
To je....
Rachel, drahoušku.
Rap ze Západního nebo Východního pobřeží?
Vůbec ne....
Byla pryč. Nebylo co dodat.
Rap mi zní úplně stejně.
Nebo bylo?
Něco vám řeknu. Znám dvanáctiletého kluka, který by vás za to zabil.
- Opravdu? - Ano.
- Taky jsem tak dopadla. - Jo?
- Jak se ten váš jmenuje? - Můj?
Jmenuje se Marcus.
Můj Ali. Alistair.
A tady to bylo.
Nebyla to lež. Byl to její 100% předpoklad.
No, přinejmenším 50%.
Znovu jsem se dostal do fantazie. Ale tentokrát to bylo jině.
SPAT byla zábava Tohle bylo vážné. Jednal jsem v sebeobraně.
Dohodli jsme se, že seznámíme naše mladíky.
Což znamenalo, že se sejdeme my.
Svobodní rodiče sami spolu.
Měl jsem velký problém.
A jen jeden člověk mi mohl pomoct.
"Rozhejbej zadek, ale dej si bacha. Rozhejbej zadek, rozbal to na nás."
Rozhejbej zadek, ale dej si bacha.
- Rozbal to na nás. - Co jsi mi to řekl?
Slyšl jsi mě, ty malej usmrkanej bastarde!
Promiň.
Zpíval jsem písničku Mystikal.
Je to rap.
Máš rád rap?
Trochu.
Především ho dělají černoši. Většinou jsou nasraní.
Ale někdy chtějí jenom sex.
Chceš nás oblbnout?
Protože jestli jo, dostaneš do držky.
Neblbnu vás.
Ani nevím jak.
- Jak se jmenuješ? - Marcus.
Já jsem Ellie.
Čau, Ellie. Rád tě poznávám.
Ne tak rychle. Nejsme připravená na fyzický kontakt. Příšte budeme šukat.
A kam se dostaneme?
A přestaň říkám cizejm lidem, aby rozhejbali zadek.
Dobře, Ellie. Měj se!
Čau kámo.
Hele, potřebuju píchnout.
Proč jsi jí řekl, že jsem tvůj syn?
Neřekl jsem jí to.
Řekl jsem ti, že to špatně pochopila.
Tak jí to řekni.
- Ne. To němůžu. - Proč nemůžeš?
Omíláme to dokola. Prostě to vem jak to je, dobře?
Jsi můj syn.
Já jí to klidně řeknu. Mě je to jedno.
To je od tebe milé, Marcusi, ale ne.
- Proč ne? - Pro Kristovy rány!
Má vzácnou chorobu a pokud věří něčemu, co není pravda...
a potom uslyší pravdu, tak jí v hlavě praskne mozek a zemře, dobře?
To je ale blbost.
Ta žena mě opravdu zajímá.
Co myslíš tím zajímá?
Co je na ní zajímavého?
Dobře, Marcusi.
Vzdávám se posledního kousku důstojnosti. Užij si to.
Chci s ní chodit, dobře?
Chci aby byla moje holka. Tak a je to.
Skvělý! Proč jsi to neřekl?
Nevim.
Styděl jsem se, protože je to pro mě trochu nový.
Právě jsem ji potkal, jmenuje se Rachel. Je trochu--
Ve škole je jedna holka. Ellie.
Tak trochu chci aby byla moje holka.
Nejsem si úplně jistý.
Chtěl jsem se tě zeptat.
Jaký je rozdíl mezi kamarádkou a holkou?
No, já nevim.
Chceš se jí dotýkat?
Je to důležité?
Jo, slyšel jsi už o sexu, ne?
Ta velká věc.
Vím. Nejsem blbej.
Jen nemůžu uvěřit, že nic není víc než to.
Chci s ní být víc. Chci s ní být pořád.
A chci jí říkat věci, které ani neříkám tobě nebo máme.
A nechci aby měla jinýho kluka.
Kdyby se mi splnilo tohle všechno...
bylo by mi jedno jestli bych se jí dotýkal nebo ne.
To poznáš, Marcusi.
Takhle to nebudeš cítit nadosmrti.
Dobře, jak vypadám?
Dobře. Jak já?
Jen buď normální jak můžeš být, dobře?
Dobrá rada.
Kéž bych se jí držel.
Omlouvám se, je tady takový nepořádek.
Tady pracuju.
Měl jsem sucho v puse a potily se mi dlaně.
Nevěděl jsem co se se mnou děje.
Měla bych uklidit. Ali?
Mohl jsem jen stát, šklebit se jako idiot.
- Mohli bysme jít nahoru? - Jasně.
Ali.
Marcus.
Marcusi.
Ali.
Jsi v mý třídě ve škole.
Opravdu? Vzpomínám si, že jsem tě viděl.
Skvělý!
Máte si o čem promluvit.
Wille, to je Ali.
Ali, tohle je Will.
- Dobře. - Dobře.
Chcete tady chvíli být?
- To zní dobře, ne? - Jo. Dobře.
V tu chvíli jsem ho miloval.
Opravdu jsem ho miloval.
Můžeš mu ukázat nové počítačové hry.
Dobře. Zajdu pro tebe.
Necháme vás tady.
Jestli tvůj táta bude chodit s mámou, tak jsi mrtvej.
Opravdu mrtvej.
- Neboj se. Je fajn. - Je mi jedno, jestli je fajn.
Nechci aby chodil s mámou!
Nechci ho nebo tebe tady ještě jednou vidět, rozumíš?
Nejsem si jistý, že to záleží na mně.
Radši by mělo! Nebo zemřeš.
Začínal jsem mít pocit, že Ali je sériový vrah.
Můžu si zahrát na tvym počítači? Co máš za hry?
Posloucháš mě?
Teď toho zrovna moc nenadělám, ne?
Will, můj táta,...
má rád tvoji mámu a myslim si, že ho má ráda.
Nemá ho ráda!
Má ráda jenom mě!
Úžasná věc na Rachel...
byla, že jsem ji chtěl líbat, kdykoliv řekla něco zajímavého.
Což bylo pořád.
Bylo to sexy. Bylo to divný.
Používám Bristolská prkna, Indický inkoust....
Nudím tě?
Ne. Ne. Ne.
- Co? - Nic.
Jen že vypadáš jako Marcus.
Opravdu?
Myslím si, že je sladké, že je po tobě...
a že se taky obléká jako ty.
Nemyslím si, že se oblékám jako Marcus.
Marcusi?
Počkej! Zadrž. Zadrž. Pojď, jdeme zpátky.
- Zbláznil se. - Ne, nezbláznil.
Řekl, že mě rozřeže na kousky a že mě skryje pod parkety.
- To řekl? - Ne.
Ale jsem si jistý, že by toho byl schopný.
Změní se to. Bude se ti to líbit, slibuju.
Marcusi, Ali ti něco chce říct.
Že ano?
Promiň, Marcusi.
Nemyslel jsem to vážně.
To je dobrý, Ali.
Ali to má těžké.
Jo, Marcus taky.
Že jo, kámo?
Víš, rozvedení rodiče...
a nevědět jaké mít pocity z nových lidí.
Ano. Absolutně. Tak to cítím.
Ali nevycházel s posledním mužem, s kterým jsem chodila.
- Byl to lhář! - Dobře, zalto.
Nebyla to dobrá zpráva.
- Neříkám to kvůli tomu, že ty a já. - To je dobrý.
Vysnil si vás, Řekl mi to.
Díky moc, kámo.
Jsem ti vděčný, kámo.
Nekoukej tak utrápeně, zlatíčko.
Ellie!
- Marcusi? Ty mě sleduješ. - Ne.
To je špatný. Cítila jsem se jako hvězda.
Ale tenkrát jsem to nevěděla, ne?
Jen ti radim, víš, dávej si pozor.
Vypadáte spíš jako pán a pes než kluk a holka.
Alespoň jsem čestný.
Co tím chceš říct?
Ty a Rachel....
Co? Co tím chceš říct?
Já nevim, myslím si, že s tebou a Rachel problém.
Chceš s ní být, ale ona si myslí, že máš syna.
A ty nemáš.
Když s někým budeš...
neměl by jsi mu říct, jak se věci mají?
Ne.
Víš, pravdu.
Co je s tebou?
Ale později, když jsem byl sám,...
vzpomněl jsem si na věc, které chtěl Marcus dosáhnout.
Ano, chtěl jsem se dotýkat Rachel.
Ale teď, kdybych měl na výběr,...
spokojil bych se s málem a vícem než chtěl Marcus.
Ježiši, stával se ze mně Marcus?
Kupoval by mi brzo boty?
Řídil jsem se jeho radou a řekl Rachel pravdu.
Skoro pravdu.
Že nejsem Marcusův vlastní otec.
A tohle nejsou rostlé řasy.
Problém byl, jakmile jsem řekl pravdu, věděl jsem, že přijdou otázky.
Nechápu to. Jestli nejsi jeho vlastní otec...
a nežiješ s ním, jak je tvůj syn?
Chápu.
Musí to zvenku vypadat zmateně.
Řekni mi jak to vypadá zevnitř.
Je to dlouhý a nudný příběh.
Chceš víno?
Chcete Čínské rýžové víno, slečno?
Chtěla byste zkusit, tuším, Panang Paneng.
Jo?
Ne.
Pověz mi o tvém vztahu k Alimu.
- Je tak koplikovaný jako můj a Marcusův? - Ne.
Vyspala jsem se s jeho otcem, a po devíti měsících jsem porodila.
Pěkně zpříma.
To ti závidím.
Opravdu se omluvám, že o tom pořád mluvím, ale pořád jsem to nepochopila.
Jsi Marcusův nevlastní otec, ale nežiješ s ním ani s jeho matkou.
Ne, pochop. Počkej.
Nikdy jsem neřekl, že je můj syn.
Řekl?
Slova "Mám syna Marcuse," nikdy nevyšla z mých úst.
Tomu si věřila.
Jo. Správně.
Já jsem tady snílek.
Chtěla jsem uvěřit, že máš syna, tak nech proudit mojí představivost.
Jednoznačně jsem to zčásti zahrál, chápu to.
Ne! Vůbec ne. Potkala jsem tě a pomyslela, "Hezký kluk".
"Bože, kdyby měl jenom syna. Střeštěné, pubertální dítě, pokud možno."
Potom ses ukázal u mně s Marcusem a bingo!
Vymyslela jsem si tuhle střeštěnost, protože mám tuhle psychickou potřebu.
Neměla byses s tím trápit.
Může se to stát každému.
Když jsem tě potkala, myslela jsem si, že jsi trochu prázdný.
Ale potom jsem změnila názor.
Možná jsem měla pravdu.
- Rachel, poslouchej. - Ano?
Omlouvám se, máš pravdu.
Jsem prázdný.
Jsem nic.
Nevím na co jsem kruci myslel, omlouvám se ti.
Čau, Ellie.
Marcus! Kámo!
Čau, Marcusi!
Měj se, Marcusi!
Mami?
Takže jestli je z = 17, je x > 2?
Marcusi?
Nevěděl jsem odpověď.
Nevěděl jsem čemu se "x" rovná.
A nevěděl jsem jak pomoct mámě.
Kidz Rock. Ukaž svůj talent na Školním rockovém koncertě.
A potom jsem si uvědomil.
Bylo něco, co řekla, že bych pro ni mohl udělat.
- Přemýšlím, že se přihlásím na školní koncert. - Ty? Na rockovém koncertě?
Nemyslím si, že je to dobrý nápad, Marcusi.
Přidáte se ke mně?
Mám jen tamburínu.
Ne, promiň. To je sebevražda.
Ukřižujou tě.
Máma v tom zase lítá.
- V čem? Promiň. - Co myslíš tím v čem?
Brečení.
Celý den sedí doma a brečí.
Dělá to taky ráno.
Je to špatný jako před Dnem mrtvé kachny.
Marcusi, promiň, kámo...
mám teď práci.
Máš práci? Co děláš?
- Neslyšel jsi mě- - Slyšel.
- Co chceš abych s tím udělal? - Já nevim.
- Mohl bysis s ní promluvit. - Jo? A co bych říkal?
- Nevim! - Proč by mě poslouchala?
Co pro ní znamenám?
- Jsem nikdo. - Nejsi nikdo.
- Ty jsi-- - Kdo? Kdo si myslíš že jsem?
Kdo si myslíš, že jsi?
Nezvaně jsem chodíš, narušuješ můj život, kazíš věci.
Co ode mě chceš? To není můj problém.
Nejsem tvoje rodina. Nejsem. Nejsem tvůj strejda.
Nejsem tvůj velký brácha.
Ustanovili jsme dost pevně, že nejsem taky tvůj otec, ne?
Ale...
Řeknu ti kdo jsem.
Jsem chlápek, který je velmi dobrý ve vybírání tenisek a muziky, dobře?
Tak to je. Neumim ti pomoct s opravdovými věcmi.
Nemůžu ti pomoct s čímkoliv, co cokoliv znamená.
Mohl byses pokusit.
Máš pravdu.
Nemůžeš mi pomoct.
Jak bys mohl?
Jsi pitomec, který celý dny kouká na televizi...
a kupuje věci.
Na nikomu ti nezáleží, a nikomu nezáleží na tobě!
Máma řekla, že můj zpěv jí přivádí slunce a štěstí...
do jejího života.
Tak to udělám, i kdyby to znamenalo, že to zničí můj.
Koukni mami.
Můj život je složen z jednotek času. Kupování Cdéček: dvě jednotky.
Oběd: tři jednotky.
Procvičování: dvě jednotky.
Celkem jsem měl zaplněný život.
Jenže to nic neznamenalo.
Pravda byla, že jenom jedna věc pro mě něco znamenala:
Marcus. On byl jediný, který pro mě něco znamenal.
A Fiona byla jediná, která pro něj něco znamenala.
A chystala se spadnout z okraje.
Svobodní rodiče sami spolu!
Všichni za jednoho a jeden za všechny!
- Fiono! - Wille, už jsme vás dlouho neviděli.
Jak je Nedovi?
Komu? Je to blbost. Neexistuje.
Vymyslel jsem si ho.
- Vymyslel jste si ho? - Jo.
- Abych se seznámil se ženami. - Jste nemocný.
- Fiono, musím s vámi mluvit. - Mluvte.
Ne, víte, o samotě.
Ne, tohle je kruh pravdy.
Cokoliv musíte říct, můžete to říct přede všemi.
Dobře. Prosím nepokoušejte znovu spáchat sebevraždu.
Nemůžu uvěřit, že jste to řekl. To je moje osobní záležitost.
To je ono, ne? Není.
Marcus se o vás bojí.
Já mám strach, protože se o vás bojí.
Wille, neplánuju spáchat sebevraždu.
Neplánujete?
Momentálně ne.
Skvělé! Skvělé!
Dobře.
Víte, že vás nepřitahuji, ne?
Co to melete? Ne. Jste blázen?
Úplně špatný výraz.
Ale o tom, bysme si měli promluvit.
Raní brečení, deprese.
Dáme to dohromady.
- Na to muži myslí, co? - Na co?
Dokud nemáte odpověď, dokud nemůžete říct:
"Znám chlapa z Essex Road, který to spraví," tak neni důvod k zatěžování se.
Ne.
No, dobře. Měl bych.
Rád bych věděl jméno chlápka z Essex Road...
protože mám pocit, že bude neužitečný.
Wille, nejste neužitečný.
Jste tady. A na tom záleží.
Správně.
- Můžeme.... Vadilo by vám? - Co?
- Marcus zpívá na školním koncertě? - Marcus zpívá?
- Jo, zpívá. - Ve škole?
Je to popový koncert. Tak se na to těší.
- Chci tam být včas. - Počkejte. Co zpívá.
- Kdy to začíná? - Co máte proti Marcusovu zpívání?
Znáte ten sen, kdy jste ve škole bez kalhot a všichni se vám smějí?
- Jakou to má souvislost? - To se stane Marcusovi, ale ve skutečnosti.
Když zazpívá tu písničku před dětmi...
můžete ho odepsat do vysoké.
Jestli se dostane na vysokou, protože ho roztrhají na kusy.
Nemůžete někomu zabránit ve vyjádření sama sebe.
Nevyjadřuje sám sebe! Vyjadřuje vás, dobře?
Bože.
Co? Ježiši Kriste.
Máte pravdu. Wille, jsem špatná matka?
Ne, nejste špatná matka. Jste jen šílená.
Ne, jsem. Jsem špatná matka.
Nechávám věci plynout a pořádně nevnímám.
Je mimořádný, velmi mimořádný chlapec.
A má mimořádnou duši, a jí jsem ji zranila.
Prosím, buďte zticha. Zraňujete moji.
- Dobře, zaparkujte to. - Cože?
Ahoj.
Co tady děláš?
Támhle je Ali.
Má talent.
To byli Def Penalty Kru s Murderem Fo' Lifem.
Dalším na řadě je Marcus Brewer...
zpívá Roberta Flackse milovanou Killing Me Softly.
Bude doprovázen Simonem Cosgrovem na magnetofonu.
Marcusi, já to nezvládnu.
- Je toho moc. - Ale řekl jsi....
Promiň. Tady máš těch 5 babek.
Každou chvílí.
No tak, Marcusi, ty pitomče!
Počkej! Počkej!
Promiňte. Co se tady děje?
Nic. Všechno je pod kontrolou. Jsem jeho hlasový trenér.
Co tady děláš?
Slyšel jsem, že chceš spáchat společenskou sebevraždu, tak jsem se stavil.
- Můj společník odešel. - Výborně.
- Nemusíš to dělat. - Já to zvládnu.
Ne, nezvládneš. Jen jim řekni: umělecké nesrovnalosti.
Nemůžeš zpívat bez něj. Má problémy s drogama.
Moje máma chce, abych to zazpíval. Udělá ji to šťastnou.
Hele, kámo, nic co uděláš ji nemůže udělat šťastnou, dobře?
Ne dlouhodobě. Musí si to vyřešit sama.
- Hned jsem pojď! - Vypadni!
Říkám to, že důležité je se udělat sám šťastnym.
Snažil jsem se být šťastný. Ona se snažila být šťastná.
Nefunguje to. Ostatní lidé tě musí udělat šťastnym.
Ale tak to je.
Když tě ostatní lidé udělají šťastnym, můžou tě taky udělat nešťastnym.
Myslíš si, že ti venku tě udělají šťastnym?
Počkej. Marcusi. Nechoď.
No tak, Britney!
Zazpívej nám.
To je pro mámu.
Stojíš za hovno, kámo!
Co to ksakru je?
Dej nám pokoj.
Wille.
Skončili jsme.
Wille, pojď.
Wille, skončili jsme.
Tady mě máte, jemně se zabíjím mojí písní.
Nebo radši, zabíjen. A ani jemně.
Zpíval jsem se zavřenýma očima.
Bál jsem se?
Ztuhnul jsem.
Tohle rozhodně nebyl ostrovní život.
Díky, Finsbury.
Rád bych vám představil dva členy naší skupiny.
Marcus Brewer - zpěv a tamburína.
A to je všechno.
Jdeme rychle pryč. Pryč.
Marcusi, děkuji ti za tu píseň.
Byl jsi ohromný.
- Myslíš si to? - Jo.
Vlastně, si myslím, že bysme měli oslavovat.
Dobře.
Co McDonald?
- McDonald? - Jo.
Díky, mami, ale to je dobrý.
Ne, doopravdy. Chci jít do McDonalda.
Ani nemám hlad.
No tak. Říkáš mi, že by jsi nezvládl Big Maca?
Mami!
Dobře, někdy jindy.
Kdykoliv.
Budu tady, víš.
Následující Vánoce, se věci vrátili do normálu.
Než jsi přišel--
Každý člověk je ostrov. A já za tím stojím.
Ale nepochybně, někteří lidé jsou součástí ostrovních řetězů.
Pod hladinou oceánu jsou vlastně spojeny.
Tak si teď vezmeš moji mámu?
Nevim.
Jak to?
Myslíš, že za to stojí?
- Kdysi jsem chtěl, aby jsi vzal moji mámu. - Myslíš to vážně?
Jo. Ale to tenkrát měla deprese a byla zoufalá.
Díky, kámo. To pomohlo.
- Jak se používá ten mixér? - Nepoužívej ho.
- Kdysi jsem si myslel, že dva nestačí. - Ježiši Kriste.
Teď tady byla kupa lidí.
A bylo to skvělý. Většinou.
Pude vy dva líní bastardi pomoct?
Jak jste poznal Willa?
Společně jsme před pár lety pracovali v Amnesty International.
To je pravda. Jak se má barmská věc, Tome? Líp?
Dobře?
Jo, a zčista jasna mi zavolal kvůli vánočnímu obědu.
Tak tady jsem.
Doopravdy?
Jak je to s Ellie?
Je to tvoje holka?
Zbláznil ses?
Kde jsi sehnal tyhle tenisky?
- Proč? Co je na nich špatného? - Nic.
Co?
Mimochodem, myslím si, že ty a Rachel máte šanci.
- Jestli to neposereš. - Díky.
Stvořil jsem obludu.
Nebo on stvořil mě.
Nevim, co Willa tak naštvalo.
Jen jsem chtěl říct, že si nemyslím, že páry mají budoucnost.
Potřebujete víc než to. Potřebujete zálohu.
Jak jsem to viděl, Will a já, oba jsme teď měli zálohu.
Je to jak řekl Jon Bon Jovi:
"Nikdo není ostrov."
Subtitled by Meo.